Terrorister planerar att mörda en presidentkandidat.
Min fru och dotter är i fara.
Och folk jag jobbar med kan vara inblandade.
Jag är Jack Bauer, FBI-agent, och i dag är den längsta dagen i mitt liv.
Detta har hänt:
- Du erkände dig just besegrad i talet. - Det återstår att se.
Jag hoppas att ditt samvete tröstar dig när du inser att det är över.
Kampanjen eller oss?
Jag såg bilen explodera. Jag har förlorat min dotter!
Kim lever. Hon tog sig ut före explosionen.
Du får sitta i häktet ett tag till.
Det kanske övertygar dig att sluta valsa.
Ring det här numret. Säg att jag är Jack Bauers dotter.
Fråga dem om jag valsar.
Det är ett fängelse. Varför är du här?
De som vill mörda Palmer har mutat en anställd på elverket.
Nånting kommer att hända här.
En fånge levereras. Hans identitet är hemlig, även för mig.
- Det är omöjligt. - Känner du igen honom?
Det är Victor Drazen, mannen jag dödade för två år sen.
- Har du inte hört av din bror än? - Du verkar nervös.
Håll dina män redo. Det är dags.
Tanken är att frita min far. Bättre chans än så här får vi inte.
Upp mot väggen.
De är här.
Följande utspelar sig mellan 20.00 och 21.00
dagen för primärvalet i Kalifornien.
Det är officiellt nu. Valet är över i Kalifornien, och den stora händelsen:
David Palmer verkar ha sopat rent i Kalifornien
och alla andra delstater som höll primärval i dag.
Det verkar som om det sena lyftet berodde på händelserna tidigare i dag.
Tidigare höll senatorn en press- konferens och avslöjade en skandal
som rörde hans son och hans främsta bidragsgivare.
Palmer hävdar att han inte kände till brottet...
Du sitter på min plats.
Visst.
Jag sa att det var min plats.
Kan ni ursäkta oss ett ögonblick?
Tack.
11 av 11, min vän. Gratulerar. Du klarade det.
Vi klarade det.
Det är inte det bästa. Fox News gjorde precis en undersökning.
83 % sympatiserar med ditt sätt att hantera Ferragamo-incidenten.
Toppen.
- Har du hört av Ames eller hans folk? - De är för upptagna med att gömma sig.
Vi ska inte vara kaxiga, men det kunde inte ha gått bättre.
Hör upp allihop.
Snart ska jag hålla mitt tal till landet.
Vi har ett antal primärval under de kommande månaderna,
så tekniskt sett är det inget segertal.
Men det får låta som ett i alla fall.
Som ni vet, har det varit en svår dag för min familj.
Jag är övertygad om att det var rätt att vara öppen och uppriktig,
och att allt kommer att lösas till det bästa för alla inblandade.
Under tiden vill jag tacka alla i det här rummet för ert stöd.
Det är vår seger.
Det här är vår natt.
Jag ska ge en sista order,
som måste åtlydas utan några som helst undantag.
Ha så kul resten av kvällen.
Divisionen vill veta hur hotbilden mot Palmer ser ut.
Då Alexis är bevakad är den kanske minimal.
Nina, det är din telefon.
- Fortsätt. - Samla alla.
- Det är Bauer. - Jag tar det.
- Vad i helvete pågår? - Området vi var på
dolde en underjordisk fängelseenhet som huserar Victor Drazen.
Du sa att du dödade honom för två år sen.
Tydligen inte. Jag tittar på honom nu. De har en enhet här redo att attackera.
De har redan stängt av strömmen. Jag vill att du skickar en enhet nu.
- Vad ska du göra? - Jag ringer Divisionen.
Det är över innan du har deras godkännande.
Om Victor Drazen rymmer är det vårt fel. Du vet vad han kan göra.
Du bestämmer.
Vad är det som händer?
Skicka en enhet till adressen i Saugus. Jag godkänner det.
- Få genast tag i Chapelle. - Är allt som det ska med Jack?
Det är så synd. Du slösar bort dina bästa år på en gift man.
Och tröstar dig med Almeida?
- Du går för långt. - Du går för långt. Tänk över det.
Jag försöker bara vara din vän.
- Säg bara om han är... - Nina, var är Jack?
Tack gode Gud att du mår bra.
- Har ni hört nånting om Kim? - Inte än. Men vi jobbar på det.
- Jag måste prata med Jack. - Han är ute på uppdrag.
Har han fått veta vad som har hänt oss?
- Inte än. - Varför inte?
- Vi får inte tag i honom. - Få tag i honom nu.
- Tyvärr, det är omöjligt. - Jag vill prata med Jack.
Jack är i en situation där han behöver vårt stöd. Vi gör allt vi kan.
- Vad för situation? - Det är allt jag kan säga nu.
Du måste berätta allt som hände innan Tony kom.
Jag har redan berättat för Tony.
Det skadar inte att gå igenom det igen. Alla detaljer hjälper oss, och Jack.
Okej, men jag måste få veta vad som händer med min familj.
Jag lovar att du blir uppdaterad så snart jag vet mer.
Blir det bra?
Upp mot dörren.
Lawrence, vad är det som pågår?
Hör du mig?
Ray, det är DeSalvo. Kom.
Vi måste härifrån. Vilken väg?
Översvämningsutgången till höger.
Öppna dörren sakta.
Kliv ut till mitten av korridoren.
Höger. Fortsätt.
Lawrence, var är du? Hör du mig?
Vi måste lämna korridoren. Vi är för utsatta.
Vad är planen? Hur ska de få ut dig härifrån?
Din jävel, om nån av mina män dör...
Vilken del är lättast att försvara?
- Nu sticker vi. - Tillbaka. Skydda tillbakaryckningen.
Vänd om.
Jag har försökt få tag i Chapelle. Det här är viktigare än allt annat.
Jag måste skicka en fältenhet från CTU till en av försvarets inrättningar.
Jag vill ha klart uppifrån.
Be honom ringa så snart du kan.
Mrs Bauer.
- Teri. - Jag trodde du lämnade din redogörelse.
Nina säger ingenting. Jag måste få veta hur det är med Kim.
Jag vet inte mer än Nina, men jag är säker på att Kim är i säkerhet.
Jag önskar jag trodde dig. Vad grundar du det på?
Jag är inte klar, men mannen som attackerade dig frågade väl var hon var?
Så de söker också efter henne.
Det blir allt svårare för dem och lättare för oss.
De är ett fåtal, vi finns över hela stan. Och tro mig, det är vi.
Jack är extremt viktig för oss alla,
och ingen kopplar av förrän er dotter är i säkerhet.
Tack.
Jag gör bara mitt jobb.
Vår enhet är där om 15 minuter. Vem för befälet, vi eller dem?
Vi. Låt mig veta när de är där.
Handlade det om Jack?
Vi har en massa på gång. Så snart vi hör av Jack, låter vi dig veta.
Du har varit vänlig.
Min assistent ser efter dig. Låt henne veta om du behöver nånting.
Upp med hakan.
Rebecca, jag skickar ner Jacks fru. Sitt barnvakt, är du snäll.
- Vad ska jag göra med henne? - Vad som helst. Håll henne bara härifrån.
- Var är Patty? - Hon avslutar ditt tal.
Ta den här åt mig. Jag är snart tillbaka.
- Det verkar som om vi ska till Vita huset. - Vi vet det innan dagen är slut.
Vi saknar dig.
Jag går bara igenom det en sista gång.
Jag har gjort ändringarna du sa till om.
Det är mycket bättre.
Jag är glad du tycker om det.
Jag kan inte fatta att du vann 11 primärval. Du och din familj måste vara så lyckliga.
Ja, det är vi.
- Hur är det? - Jag är bara lite trött.
Det har varit en lång dag.
Patty, varför flyttar vi inte andra stycket till slutet?
Då avslutas det med enighet i partiet.
Det är en bra idé.
Det är en sak jag velat säga,
men varje gång jag börjar verkar det opassande.
- Vad är det? - Det är bara det...
Jag beundrar dig väldigt mycket.
Det är inte många som håller fast vid sina principer som du.
Jag tror verkligen att vårt land blir en bättre plats om du leder det.
- Vad är det? - Ingenting. Jag är bara lite förvirrad.
Vilken underbar och oväntad komplimang.
Jag flyttar på det här.
Bra.
Barnes, det är Mason. Var är ni?
Vi närmar oss.
Vad är det som händer där?
Det verkar som om dörren har sprängts.
- Är fienden inne? - Det måste de vara.
Ingen aktivitet. Vi går in.
Ta betäckning!
- Pappa! - Andre!
- Undan, eller så skjuter jag honom! - Släpp min far!
Släpp era vapen!
Stanna eller så skjuter jag honom!
- Andre! - Släpp. Du är omringad!
Tillbaka! Släpp era vapen, eller så skjuter jag!
Släpp min far, eller så dör han.
Släpp era vapen!
Bauer, släpp inte fången.
Släpp era vapen eller så skjuter jag honom!
- Gör det inte! - Du får tre sekunder.
En. Två.
Vapnet är nere.
Far.
- Var är Alexis? - Han har inte hört av sig på ett tag.
Vi måste nog anta det värsta.
- Fientlig styrka utanför ingången. - Hur många?
Minst ett dussin, tungt beväpnade.
Se till att korridoren rasar in.
Skynda. Ner här.
Ta med honom. Vi kanske behöver honom att köpslå med.
Framåt.
Det var ett misstag. Nu är du instängd.
Vi får väl se.
Jag sa ju, bråka inte med mig.
Du har nånting som tillhör mig. Fram med det.
- Jag har inget. - Var cool.
Om du och dina tjejer lägger av.
Gömmer du det för mig? Stygga flicka.
När vi kommer ut, kanske jag spöar upp dig så där.
- Vad är ditt problem? - Du.
Jag? Jag är bara här för att du sa att jag var med i er uppgörelse.
- Det var du. - Jag visste inte ens vad som pågick.
Ingen bad dig komma dit.
- Om det här handlar om Rick... - Tror du jag bryr mig om den nollan?
- Han är ingen förlorare. - Varför försvarar du din kidnappare?
- Han visste inte vad som pågick. - Som sagt, han är en förlorare.
Varför skakar du på huvudet?
Du är pappas lilla flicka. Allt serverat.
Håll käft! Jag har hört det där hela dan.
Hur mitt liv är så toppen och alla andra har det hemskt.
Vill du veta en sak? Du vet ingenting om mig.
Jag kidnappades i natt, låg i en bagagelucka,
och sen såg jag på när din vän Dan sköts.
All din otur är inte ens hälften så hemsk som det som har hänt mig det senaste dygnet.
Så tro inte att det är så lätt att spöa mig.
Men om du vill försöka, så varsågod, här, ute, var du vill.
Du tycker att jag är ett monster
för att jag vill hämnas genom att döda din fru och dotter, samt dig.
Du var ett monster långt innan du hörde talas om mig.
Jag förstår. Du anser dig underrättad.
Du har läst tidningar. Du har studerat underrättelserapporter,
inlämnade av folk som berättar för sina överordnade vad de vill höra.
Och du har fräckheten att döma mig?
När slutar ditt lidande, Victor?
Efter att du har dödat mig och Palmer och dina tusentals fiender?
Ja. Enkelt, inte sant?
Du är galen. Det är en psykotisk fantasi.
En fantasi som närmar sig ett förverkligande mer och mer.
Victor Drazen. Vem talar jag med?
George Mason, chef för CTU.
Är du den jag ska förhandla med?
Nej. Vi förhandlar inte med terrorister. Jag lyssnar på dina problem.
Mitt största problem är Jack Bauer.
- Känner du honom? - Ja.
Vill du se honom vid liv igen?
Hur vet jag att han lever?
De är sex. De är tungt beväpnade.
Som du hör så lever han.
Jag ska tala med mina chefer. Jag återkommer.
Drazen har tagit över inrättningen. Han har Jack. De är minst sex.
De har attackvapen, sprängmedel. Meddela fältenheten.
Ta fram ritningar på anläggningen.
Hur lät Jack?
Vid liv.
- Det blir en lång process. - Jag vet hur det fungerar.
Och du vet att det kanske inte slutar väl.
Vill du att jag tar in nån som är mindre inblandad, så gör jag det.
Jag kan göra mitt jobb.
- Har du hört av Chapelle? - Jag får inte tag i honom.
Otroligt. Jag hoppas den idioten inte skyller på mig om det går fel.
- Ta den. - Aldrig.
Jag sa, ta den.
Vem röker gräs?
- Hon. - Hon kastade den på mig.
Subba! Varför ljuger du?
Ge den till mig.
- Vem är du? - Jag svär på att det inte var jag.
Du följer med mig.
Hon talar sanning.
- Gör inte mig till en lögnare, Blondie. - Behövs inte. Du är en.
Jag gjorde ingenting! Undan!
Du ska få igen, Blondie!
Vakten?
Vänta.
Jag vill prata med snuten som grep mig. Jag tror han hette Krugman.
- Prata om vad då? - Vad som hände i natt.
Han vill veta, så säg att jag är redo att prata.
Följ med.
För två år sen i Kosovo
var mannen som gick in i byggnaden tydligen inte du.
- Du använde en dubbelgångare. - En vanlig teknik.
Jag är förvånad över att ditt folk lurades av det.
- Det var inte vad jag ville säga. - Vad ville du säga?
Du använde en dubbelgångare. Du trodde alltså att du var i fara.
Du försatte din familj i fara.
Du är ansvarig för deras död.
De var bortresta. Min dotter var sjuk.
De kom hem en dag tidigare än väntat.
Men jag skulle ha varit försiktigare.
Far, gick det bra?
Under de senaste två åren
har jag tagit mitt ansvar för min familjs död.
I dag...
tar du ditt ansvar.
Kom, Dada.
Se till att han inte dör.
Kom in.
Var det så här du ville ha det?
Mycket bättre.
- Mike sa att de är redo där nere. - Jag är där om 20 minuter.
- Har du en kopia till telepromptern? - Det är den här.
Allt utom sista sidan.
Okej. Tack.
Vill du vara själv?
Du kan jobba här inne, om du vill.
Ursäkta mig.
Vad är det?
Jag mår dåligt över hur den här dagen fördärvades för dig.
Må inte dåligt för min skull. Det är Keith och Nicole som har lidit.
Du gör det för mycket.
- Gör vad? - Oroar dig för alla andra.
Vem tar hand om dig?
Ni tar alla hand om mig.
Vi vill det, men att lägga upp program och skriva tal
tar inte hand om någon.
Jag mår bra.
Koppla bara av.
Du behöver det här.
Det känns bra.
Jag uppskattar det.
Det gör jag verkligen.
Men om det blir alltför skönt tar jag mig inte upp ur soffan.
Ja, jag ska förbereda morgonens genomgång med Mike. Ursäkta mig.
- CTU. Myers. - Chapelle vill prata med Mason.
Jag kopplar dig.
Det är Chapelle.
Jag har försökt nå dig i en halvtimme.
Och jag har blivit omdöpt av försvaret och Pentagon.
Men jag tror att jag har rett ut oredan du har skapat.
Vad pratar du om?
Du skulle ha hållit Bauer i stramare tyglar.
- Jag älskar inte killen, men han levererar. - Verkligen?
Så här är det, utan Jack skulle Victor Drazen ha flytt,
vilket hade varit genant för en del, om jag inte misstar mig.
- Du misstar dig. - Ursäkta mig?
Kom igen. Tänk igenom det.
Drazen var ingen fånge officiellt sett. Så officiellt kunde han inte fly.
Det skulle inte ha generat nån. Det skulle ha varit...
- En ickehändelse. - Exakt.
Nu har vi insatsstyrkor på plats, och alla möjliga är inkopplade.
Snart får snuten reda på det, och sen, Gud förbjude, media.
Vill du prata om genant?
Vi måste sätta punkt. Och jag pratar inte om timmar, utan minuter.
Hur blir det med Bauer?
Ingen bad honom åka dit.
Ta hand om det, eller så hittar jag nån som gör det.
Jag måste beordra fullt anfall, med start om fem minuter.
De slutliga förberedelserna görs.
Jag beklagar.
Det är Tony. Kan du svara?
Vi har hittat Kim. Hon mår bra. De kommer med henne.
- Får jag prata med henne? - Du får göra det så snart som möjligt.
Koppla henne så snart hon ringer.
Tack.
- De har hittat Kim. - Har de? Det är toppen.
Jag är så lättad.
Jag har upplysningar om Jack.
Sätt dig.
Vi tror att han har tillfångatagits av samma grupp som var efter dig och Kim.
Åh, herregud.
Det låter hemskt, men vi har räddningsfolk på plats,
och de som har Jack har omringats.
Jag känner Jack.
Han kommer att klara sig.
Jag tänkte att du ville veta.
Team 1 är inne.
Laddningarna är på plats. Vi är klara.
Nu gäller det.
- Då så. - Hur blir det med Bauer?
Se bara till att ni tar Drazen. Sätt fart.
Spräng.
Sätt fart!
- Vad är det? - Vi släpper dig.
- Har du pratat med min pappa? - Nej, men med folk han jobbar med.
Melanie sa att hon ljög, att du inte hade nånting att göra med knarkaffären.
Så jag ringde numret du gav mig, och det stämde.
- Du verkar ha haft en jobbig dag. - Pratade du med min mamma?
- Hon väntar på CTU. - Menar du det?
Jag kör dit dig.
- Redo? - Jag tror det.
- Kan du göra mig en tjänst? - Vad då?
Le.
Inte ett politikerleende, ett riktigt.
Du har haft ett helvete, men du klarade det.
Och i morgon börjar kampen igen.
Men i kväll måste du fira.
Det blir bra.
Slappna av en liten stund.
Jag kan inte.
Det här med Keith har bara börjat.
När det gäller Sherry och mig, fick du ju se att det inte är så bra.
Nu ska jag förklara en sak.
När du sitter i Vita huset anpassas allt efter ämbetet.
Det är vad du behöver för att klara jobbet.
Är det ditt äktenskap som hjälper dig, är det toppen.
Men om det inte är så, är det också okej.
Du kan få vad du vill.
Då så, Mike. Nu går vi.
Rapportera.
Ett lik.
Inga fiender. Sektor ett är säkrad.
Sektor två säkrad. Ett lik. Verkar vara föreståndaren, DeSalvo.
Inga fiender.
Drake, det är Mason. Vad är det som händer?
Alla i staben är döda.
Drazen är borta, liksom alla andra som fanns här.
De tycks ha tagit sig ut genom väggen. En tunnel av nåt slag.
- Kanske ett avloppssystem. - Följ efter dem.
Drake?
Det är minor här. Laserminor.
- Kan du desarmera dem? - Med lite tid.
Hur mycket?
En halvtimme.
Gör vad du kan.
Händerna på huvudet.
Bra.
Far, vi har mindre än tre timmar kvar. Ner med dig.
Vänta.
Jag ska trösta dig med nåt.
Din familj gör dig snart sällskap.
Din son Alexis - vill du se honom igen?
- Alexis är död. - Nej, vi har honom.
Du ljuger.
Hur skulle jag annars veta att han skulle träffa en från Palmers stab,
en kvinna som heter Elizabeth Nash, i rum 1243 kl. 16.30 i eftermiddags?
- Det stämmer. - Vi tillfångatog honom. Jag vet var han är.
Sätt honom i bilen.
Får jag låna din telefon?
- Hallå? - Hej, mamma. Det är jag.
Jag längtar efter dig.
Jag är så glad du är okej. Jag trodde...
Jag vet. Jag trodde de hade dig igen.
- Hur hamnade du i häktet? - Jag berättar sen. Var är pappa?
Han är inte här. Han jobbar. Jag hoppas han ringer snart.
Jag älskar dig så mycket, mamma. Jag är där om några minuter.
Jag älskar dig också.
Hej då.
Tack.
- Ledsen att jag inte trodde dig. - Jag vet inte om jag tror det själv.
Se upp!
Nej! Bort från mig!